Installation guide (Magyar) - ArchWiki

Jump to content

# Installation guide (Magyar)

From ArchWiki
Fordítás állapota: Ez az oldal az angol Installation guide című oldal magyar nyelvre lefordított változata. Utolsó fordítás dátuma: 2026.07.18. Amennyiben a lefordítás időpontja óta az angol nyelvű oldalon történtek újabb módosítások, akkor Ön segíthet hozzászinkronizálni az angolhoz ezt a magyar nyelvű fordítást.

Ez a dokumentum útmutató az Arch Linux operációs rendszer számítógépre történő feltelepítéséhez. A feltelepítési folyamat egy hivatalos telepítőképfájlból elkészített telepítő adathordozóról történik. Tehát az operációs rendszer számítógépre történő feltelepítésének folyamata a telepítő adathordozóról elindított, úgynevezett "élő" (live) operációs rendszer felhasználásával megy végbe, és maga az operációs rendszer feltelepülése egy másik adathordozóra történik meg (amely jellemzően a számítógép SSD/HDD adathordozója szokott lenni). A telepítő adathordozón (mondhatnánk, a feltelepítést végző operációs rendszeren) akadálymentesítési funkciók találhatók, ezeket a funkciókat az Arch Linux telepítése akadálymentesítési beállításokkal című cikkben ismertetjük. Alternatív feltelepítési módszerekért tekintse meg a Category:Installation process kategóriát.

A feltelepítés megkezdése előtt ajánlott elolvasni a Gyakran ismételt kérdések című cikket. A dokumentációban használt konvenciókat megtekintheti a Help:Reading című cikkben. A például szolgáló programkódok tartalmazhatnak helyőrzőket (`dőlt betűvel` formázva), amely helyközöket manuális úton, kézzel kell lecserélni.

Ez az útmutató tömören van megírva, és Önnek azt javasoljuk, hogy szakaszonkénti sorrendben kövesse az utasításokat. Részletesebb utasításokért tekintse meg a megfelelő ArchWiki cikkeket, illetve a különböző programok man súgóoldalait tekintse meg, amelyekre ez az útmutató hivatkozik. Elérhetők az IRC csatornák és a fórum is az interaktív segítségkérés érdekében.

Az Arch Linux operációs rendszernek legkevesebb 512 MiB RAM memóriamennyiséggel már bármilyen x86-64 architektúrával kompatibilis számítógépen futnia kell, habár a feltelepítést végző (live) operációs rendszernek több memóriára van szüksége amikor azt elindítjuk a feltelepítés érdekében.[1] Egy alapfeltelepítés kevesebb, mint 2 GiB tárterületet igényel a számítógép adathordozóján. Mivel a feltelepítési folyamatnak egy távoli szoftvercsomag-tárolóból kell letöltenie a szoftvercsomagokat, ezért ez az útmutató feltételezi, hogy Ön rendelkezik működő internetkapcsolattal.

## Telepítés megkezdése előtt

### Töltsön le egy telepítőképfájlt

Látogassa meg a https://archlinux.org/download/ weboldalt a hivatalos lemezképfájlokért, és a bootolási módtól függően töltse le az ISO képfájlt vagy egy netboot képfájlt, valamint töltse le a képfájlhoz tartozó PGP aláírásfájlt is.

### Ellenőrizze le a letöltött telepítőképfájl digitális aláírásának a hitelességét

A letöltött telepítőképfájl használata előtt ajánlott ellenőrizni a telepítőképfájl digitális aláírásának hitelességét, különösen amikor a letöltés HTTP tükörszerverről történik, ahol általában a letöltések könnyebben lehallgathatóak, manipulálhatóak, ezzel rosszindulatú képfájlokat terjesztve.

Töltse le az ISO telepítőképfájlhoz tartozó PGP aláírásfájlt a https://archlinux.org/download/#checksums weboldalról a korábban letöltött ISO telepítőképfájl könyvtárába. Majd kövesse az utasításokat az ISO telepítőképfájl ellenőrzéséhez úgy, hogy közben Ön abban a könyvtárban tartózkodik éppen ahova letöltötte korábban az ISO telepítőképfájl és a hozzá tartozó PGP aláírásfájlt.

Alternatívaként, egy már feltelepített Arch Linux operációs rendszeren futtathatja a következő parancsot:

    $ pacman-key -v archlinux-verzió-x86_64.iso.sig

Megjegyzés

- Maga az aláírásfájl manipulálható, amennyiben azt egy tükörweboldalról töltjük le, ahelyett, hogy azt az archlinux.org weboldalról töltenénk le. Ebben az esetben győződjünk meg arról, hogy az aláírás dekódolásához használt nyilvános kulcs egy másik, megbízható kulccsal van aláírva. A `gpg` parancs a nyilvános kulcs ujjlenyomatát adja ki.
- Az aláírás-hitelesség ellenőrzésének egy másik módszere annak a biztosítása, hogy a nyilvános kulcs ujjlenyomata megegyezzen az ISO-képfájlt aláíró Arch Linux fejlesztő kulcsujjlenyomatával. A kulcsok hitelesítésére szolgáló nyilvános kulcsú folyamattal kapcsolatos további információkért tekintse meg a Nyilvános kulcsú rejtjelezés című Wikipédia cikket.

### Készítse elő a telepítő adathordozót

Az ISO telepítőképfájl USB flash adathordozón, optikai lemezen vagy PXE lehetőséggel ellátott hálózaton keresztül is elérhetővé tehető a célszámítógép számára: Kövesse a megfelelő cikket annak érdekében, hogy előkészítse a telepítő adathordozót az ISO képfájlból.

A netboot típusú operációsrendszer-képfájl esetén kövesse a Netboot#Bootolás USB flash adathordozóról útmutatót annak érdekében, hogy előkészítsen egy USB flash adathordozót a(z) UEFI bootolás számára.

### Bootoljon be a live telepítőkörnyezetbe

Megjegyzés Az Arch Linux telepítőkészletei nem támogatják a Secure Boot funkciót. A telepítő adathordozó bootolásakor Önnek le kell tiltania a Secure Boot funkciót a számítógépen. Szükség esetén a Secure Boot a telepítés befejezése után visszaállítható.

1. A számítógépen irányítsa rá az aktuális boot adathordozót arra az adathordozóra amelyiken az Arch Linux telepítője található. Ez jellemzően egy billentyűgomb lenyomásával érhető el a POST fázisa alatt, a kezdőképernyőn jelzett módon. Részletekért tekintse meg az számítógép alaplapjának a kézikönyvét.
2. Amikor megjelenik a telepítő adathordozó bootloader menüje,
   - Amennyiben Ön ISO képfájlt használt, akkor válassza az Arch Linux install medium lehetőséget, és nyomja meg az `Enter` billentyűgombot a telepítési környezetbe való belépéshez.
   - Amennyiben Ön a Netboot képfájlt használta, akkor válasszon egy földrajzilag közeli tükörszervert a Mirror menüből, majd válassza a Boot Arch Linux lehetőséget, és nyomja meg az `Enter` billentyűgombot.
     Tipp
     - Az ISO a systemd-boot parancsot használja az UEFI, a syslinux parancsot pedig a BIOS indításához. Az `e` vagy a `Tab` billentyűgomb segítségével adhatja meg a bootolási paramétereket. A Netboot rendszerkép az iPXE-t használja, és a rendszerindítási paraméterek a Boot options menüben adhatóak meg. A listát megtekintheti a /usr/share/doc/mkinitcpio-archiso/README.bootparams fájlban.
     - A manuális úton meghatározott boot paraméter egyik gyakori példája a betűméret. A HiDPI képernyőkön – amennyiben az operációs rendszer még nem ismeri fel őket automatikusan – a jobb olvashatóság érdekében segíthet az `fbcon=font:TER16x32` használata. Részletes magyarázatért tekintse meg a HiDPI#Linux konzol (tty) című leírást.
4. Ön root felhasználóként fog bejelentkezni az első virtuális konzolra, és egy Zsh shell prompt jelenik meg.

Egy másik konzolablakra történő átváltás érdekében — például azért, hogy a Lynx böngésző telepítését követően ez az útmutató is megjeleníthető legyen — használja az `Alt + nyíl` billentyűgomb-kombinációt. A beállításfájlok szerkesztéséhez az mcedit(1), a nano és a vim szövegszerkesztő érhető el. A telepítő adathordozón található szoftvercsomagok listáját megtekintheti a pkglist.x86_64.txt fájlban.

### Állítsa be a parancssor billentyűzetkiosztását és betűtípusát

Az alapértelmezett konzol-billentyűzetkiosztás az US. A további elérhető billentyűzetkiosztás a következőképpen listázható ki a képernyőre:

    # localectl list-keymaps

Például egy magyar billentyűzetkiosztás beállításához Önnek a következő parancsot kell futtatnia:

    # loadkeys hu101

A Parancssor-betűtípusok a `/usr/share/kbd/consolefonts/` könyvtárban találhatóak, és a setfont(8) paranccsal állíthatóak be az elérési út és a fájlkiterjesztés elhagyásával. Például a HiDPI képernyők számára alkalmas legnagyobb betűtípusok egyikének használatához futtassa a következő parancsot:

    # setfont ter-132b

### Ellenőrizze le a bootolási módot

A bootolási mód ellenőrzéséhez ellenőrizze le az UEFI bitszámot:

    # cat /sys/firmware/efi/fw_platform_size

- Ha a parancs futtatása `64` értéket ad vissza, akkor az operációs rendszer UEFI módban lett bootolva, és 64 bites x64 UEFI móddal rendelkezik.
- Ha a parancs futtatása `32` értéket ad vissza, akkor az operációs rendszer UEFI módban lett bootolva, és 32 bites IA32 UEFI móddal rendelkezik. Bár ez a mód támogatott, a boot loader választási lehetőségeit azokra a lehetőségekre korlátozza, amelyek támogatják a vegyes módú bootolást.

- Ha a parancs futtatása a `Nincs ilyen fájl vagy könyvtár` értéket adja vissza, akkor az operációs rendszer BIOS (vagy CSM) módban bootolhatott be.

Ha az operációs rendszer nem a kívánt módban (UEFI vs. BIOS) bootolt be, akkor tekintse meg a számítógép alaplapjához tartozó kézikönyvet.

### Kapcsolódjon az internethez

A telepítő live környezetében a hálózati kapcsolat beállítása érdekében kövesse az alábbi lépéseket:

1. Győződjön meg arról, hogy a hálózati interfész szerepel a listában és engedélyezve van. Például az ip-link(8) nevű szoftver használata esetén futtassa a következő parancsot:

       # ip link

2. A vezeték nélküli hálózati kártya és a WWAN hálózati kártya esetén győződjön meg arról, hogy a hálózati kártya nincs blokkolva az rfkill parancs által.
3. Kapcsolódjon a hálózathoz:
   - Ethernet használata esetében — Csatlakoztassa az Ethernet kábelt a helyére.
   - Wi-Fi használata esetében — Hitelesítse magát a vezeték nélküli hálózaton az iwctl használatával.
   - Mobil széles sávú modem használata esetén — Kapcsolódjon a mobilhálózathoz az mmcli segédszoftver segítségével.
4. Állítsa be az Ön hálózati kapcsolatát:
   - DHCP: A dinamikus IP-cím és a DNS-szerver hozzárendelésnek (amelyet a systemd-networkd és a systemd-resolved szolgáltatások biztosítanak) alapértelmezés szerint működnie kell Ethernet, WLAN és WWAN hálózati interfészek esetén.
   - Statikus IP-cím: Kövesse a Hálózat beállítása#Statikus IP-cím részt.
5. A hálózati kapcsolat létrejötte a ping parancs segítségével ellenőrizhető le:

       # ping ping.archlinux.org

Megjegyzés A telepítőképfájlban a systemd-networkd, a systemd-resolved, az iwd és a ModemManager alapértelmezés szerint előre be van állítva és előre engedélyezve van. A számítógépre feltelepített operációs rendszer esetében azonban ez nem így fog lenni.

### Frissítse a rendszerórát

A feltelepítési folyamatot végző operációs rendszernek pontos időre van szüksége azért, hogy megelőzze a szoftvercsomag-aláírás ellenőrzési hibákat és a TLS tanúsítvány hibákat. A systemd-timesyncd szolgáltatás alapértelmezetten engedélyezve van az telepítőkörnyezetben, és amint létrejön az internetkapcsolat, az idő automatikusan szinkronizálódni fog.

Ön a timedatectl(1) segédszoftver használatával biztosíthatja a rendszeróra szinkronizálását:

    # timedatectl

### Particionálja az adathordozókat

Amikor a feltelepítő live operációs rendszer felismeri az adathordozókat, akkor azok egy blokkadathordozóhoz (például a `/dev/sda`, `/dev/nvme0n1` vagy a `/dev/mmcblk0` adathordozóhoz) vannak hozzárendelve. Ezen adathordozók beazonosítása érdekében Ön használja az lsblk vagy az fdisk parancsot.

    # fdisk -l

A `rom`, `loop` vagy `airootfs` végződésű eredményeket figyelmen kívül lehet hagyni. Az `rpmb`, `boot0` és `boot1` végződésű `mmcblk*` adathordozókat figyelmen kívül lehet hagyni.

Megjegyzés Ha az adathordozó nem jelenik meg, ellenőrizze le, hogy az adathordozó vezérlője nincs-e RAID módban.
Tipp Particionálás előtt ellenőrizze, hogy az NVMe típusú adathordozók és az Advanced Format adathordozók optimális logikai szektorméretet használnak-e.

A kiválasztott adathordozón szükség van a következő partíciók meglétére:

- Egy partíció a root könyvtár számára ( `/` ) .
- Egy EFI rendszerpartíció a(z) UEFI módban történő bootolás számára.

Használjon egy particionáló segédszoftvert, például az fdisk nevű segédszoftvert a partíciós táblázatok módosítása számára. Például:

    # fdisk /dev/a_particionálandó_adathordozó

Megjegyzés

- Szánjon időt egy hosszútávú particionálási terv létrehozására annak érdekében, hogy elkerülje a kockázatos és bonyolult átalakítási vagy újraparticionálási eljárásokat a jövőben.
- Ha bármilyen egymásra rakott blokkadathordozó-tömböt szeretne létrehozni, például az LVM, operációs rendszer eltitkosítása vagy RAID érdekében, akkor tegye azt meg most.
- Ha az adathordozón, amelyről bootolni szeretné az operációs rendszert már van EFI rendszerpartíció, akkor ne hozzon létre egy újat, hanem használja a már meglévő rendszerpartíciót.
- A swap területet be lehet állítani egy swap fájlon az azt támogató fájlrendszerek esetében. Alternatív megoldásként az adathordozón alapuló swap teljesen elkerülhető azáltal, hogy az operációs rendszer telepítése után beállítjuk a swap területet a zram számára.

#### Példaelrendezések

UEFI GPT használatával
Csatolási pont a telepített rendszeren | Partíció | Partíció típusa | Javasolt méret
--- | --- | --- | ---
`/boot`1 | `/dev/efi_system_partition` | EFI rendszerpartíció | 1 GiB
`[SWAP]` | `/dev/swap_partition` | Linux swap | Legkevesebb 4 GiB
`/` | `/dev/root_partition` | Linux x86-64 root (/) | Az adathordozó többi része. Legkevesebb 23-32 GiB.

1. Más csatolási pontok, például az `/efi` is lehetségesek, feltéve, hogy a használt boot loader képes betölteni a kernelképfájlt és az initramfs kernelképfájlt a root kötetről. További részletekért tekintse meg a figyelmeztetést az Arch boot process#Rendszerbetöltő leírásban.

BIOS MBR használatával
Csatolási pont a telepített rendszeren | Partíció | Partíció típusa | Javasolt méret
--- | --- | --- | ---
`[SWAP]` | `/dev/swap_partition` | Linux swap | Legkevesebb 4 GiB
`/` | `/dev/root_partition` | Linux | Az adathordozó többi része. Legkevesebb 23-32 GiB.

További részletekért tekintse meg a Partitioning#Példaelrendezések leírást.

### Formázza a partíciókat

Miután a partíciók létrejöttek, minden újonnan létrehozott partíciót megfelelő fájlrendszerrel kell formázni. A részletekért tekintse meg a Fájlrendszer létrehozása című leírást.

Például futtassa a következő parancsot egy Ext4 fájlrendszer létrehozása érdekében a `/dev/root_partíció` esetében:

    # mkfs.ext4 /dev/root_partíció

Amennyiben Ön létrehozott egy partíciót a swap számára, akkor inicializálja azt az mkswap(8) paranccsal:

    # mkswap /dev/swap_partíció

Megjegyzés Halmozott blokkadathordozó esetén a `/dev/*_partíció` részt cserélje le a megfelelő blokkadathordozó elérési útjára.

Ha EFI rendszerpartíciót hozott létre, akkor formázza FAT32 típusú fájlrendszerre az mkfs.fat(8) parancs segítségével.

Figyelmeztetés Kizárólag akkor formázza az EFI rendszerpartíciót, amennyiben Ön azt a particionálási lépés során hozta létre. Ha korábban már volt egy EFI rendszerpartíció az adathordozón, akkor az adathordozó újraformázása tönkreteheti a többi telepített operációs rendszer rendszerbetöltőjét. (Tehát a többi operációs rendszer boot loader szoftverét így tönkre lehet tenni).

    # mkfs.fat -F 32 /dev/efi_rendszerpartíció

### Csatolja fel a fájlrendszereket

Csatolja fel a root kötetet a `/mnt` könyvtárba. Ha például a root kötet a `/dev/root_partíció` helyen található, akkor Önnek a következő parancsot kell futtatnia:

    # mount /dev/root_partíció /mnt

Hozza létre a fennmaradó csatolási pontokat a `/mnt` könyvtár alatt (például `/mnt/boot` a `/boot` könyvtárban), és csatolja fel a köteteket a megfelelő hierarchikus sorrendben.

Tipp Futtassa a mount(8) parancsot a `--mkdir` kapcsolóval a megadott csatolási pont létrehozása érdekében. Alternatív megoldásként Ön létrehozhatja azt előzőleg az mkdir(1) parancs használatával.

UEFI rendszerek esetén csatolja fel az EFI rendszerpartíciót. Például:

    # mount --mkdir /dev/efi_rendszerpartíció /mnt/boot

Ha Ön létrehozott egy swap kötetet, akkor engedélyezze azt a swapon(8) paranccsal:

    # swapon /dev/swap_partíció

A genfstab(8) később fel fogja ismerni a felcsatolt fájlrendszereket és a swap területet is.

## Telepítés

### Válassza ki a tükörszervereket

A telepítendő szoftvercsomagokat tükörszerverekről kell letölteni, amely tükörszerverek a `/etc/pacman.d/mirrorlist` fájlban vannak definiálva. Minél feljebb van egy tükörszerver (mirror) a listán, annál nagyobb prioritást kap egy szoftvercsomag letöltésekor.

Az telepítő (live) operációs rendszeren az összes HTTPS tükörszerver engedélyezve van (azaz, nincsen megjegyzésbe rakva). A legfelül lévő, világszintű tükörszerver a legtöbb felhasználó számára elegendően gyorsnak kell lennie, de érdemes lehet ellenőrizni a fájlt, hogy megfelelő-e. Ha nem megfelelő, akkor szerkessze a fájlt ennek megfelelően, és mozgassa a földrajzilag Önhöz legközelebbi tükörszervereket a lista elejére, bár más szempontokat is figyelembe kell venni. Alternatív megoldásként használhatja a reflector segédszoftvert egy tükörszerverlista (mirrorlist) létrehozására, különböző kritériumok alapján.

Ezt a fájlt később a pacstrap fogja átmásolni az új operációs rendszerre, ezért érdemes jól csinálni.

### Telepítse az alapvető szoftvercsomagokat

Semmilyen beállítás (kivéve a `/etc/pacman.d/mirrorlist` fájlt) nem kerül átvitelre az élő környezet operációs rendszeréből a feltelepített operációs rendszerbe. Az egyetlen kötelezően telepítendő szoftvercsomag a base, amely nem tartalmazza az élő telepítésben elérhető összes szoftvert, így a további szoftvercsomagok telepítése gyakran szükséges.

Különösen a következő szoftvercsomagokat tekintse át, és telepítse mindazt, amire szüksége van:

- CPU mikrokód frissítések — amd-ucode vagy intel-ucode — hardverhibák és biztonsági javítások érdekében.
- Felhasználói térben majd működtetett segédprogramok a fájlrendszerek számára amelyek az operációs rendszeren lesznek használva — például fájlrendszer létrehozására és fsck céljából.
- Segédprogramok a RAID vagy LVM eléréséhez és kezeléséhez, amennyiben azokat az operációs rendszeren használni fogják.
- A linux-firmware szoftvercsomagban nem szereplő, egyéb eszközökhöz tartozó specifikus firmware (pl. sof-firmware az alaplapi audio számára, linux-firmware-marvell a Marvell vezeték nélküli eszközhöz és a Broadcom vezeték nélküli eszközhöz tartozó többféle firmware-szoftvercsomag bármelyike).
- Hálózatépítéshez szükséges szoftverek (pl. hálózatkezelő vagy önálló DHCP-kliens, hitelesítő szoftver a Wi-Fi számára, ModemManager mobil széles sávú kapcsolatokhoz).
- Egy parancssorban működő szövegszerkesztő (pl. nano), amely lehetővé teszi a beállításfájlok szerkesztését a parancssorban.
- Szoftvercsomagok a man és info oldalakon található dokumentációk eléréséhez: man-db, man-pages és texinfo.

Összehasonlításképpen, az élő telepítőrendszerben elérhető szoftvercsomagok a pkglist.x86_64.txt fájlban találhatóak.

További szoftvercsomagok vagy szoftvercsomagcsoportok telepítése érdekében, adja hozzá azok nevét az alábbi pacstrap(8) parancshoz (szóközzel elválasztva), vagy használja a pacman szoftvert azok telepítése érdekében, miközben Ön chrootolt állapotban van az új operációs rendszerben.

Például egy alapvető telepítés a Linux kernel és az általános hardverekhez szükséges firmware-ekkel:

    # pacstrap -K /mnt base linux linux-firmware

Tipp

- Amennyiben Ön konténerbe telepít, akkor a linux szoftvercsomagot lecserélheti egy tetszőlegesen választott kernel szoftvercsomagra, vagy akár teljesen el is hagyhatja azt.

- Ha virtuális számítógépbe vagy konténerbe történik a telepítés, akkor a firmware szoftvercsomag telepítése elhagyható.

- A pacstrap parancsban megadott kezdeti szoftvercsomag-választásnak csak az operációs rendszer indulásához szükséges elemeket kell tartalmaznia. Minden egyéb szoftver utólag telepíthető vagy cserélhető le.

## Állítsa be az operációs rendszert

### Fstab

Bootoláskor a szükséges fájlrendszerek felcsatolása érdekében (például a `/boot` könyvtárhoz történő felcsatolás érdekében) hozzon létre egy fstab fájlt a persistent block device naming használatával a genfstab(8) segítségével. Például a `-U` kapcsolóval hivatkozzon a fájlrendszerekre azok UUID azonosítóit felhasználva:

    # genfstab -U /mnt >> /mnt/etc/fstab

Ellenőrizze le a létrejött `/mnt/etc/fstab` fájl tartalmát, és hibák esetén javítsa ki azokat.

### Chroot

A következő lépések érdekében, Ön közvetlenül kapcsolatba kell, hogy lépjen az új operációs rendszer környezetével, szoftvereivel, és beállításaival, mintha az már el lenne indítva. A Change root parancs segítségével lépjen be az új operációs rendszerbe:

    # arch-chroot -S /mnt

Megjegyzés Néhány systemd segédprogram, mint például a hostnamectl(1), localectl(1) és timedatectl(1) nem használható a chroot(1) környezetben, mivel aktív dbus kapcsolatot igényelnek. [2]

### Idő

Az emberi kényelem érdekében (például a pontos helyi idő megjelenítése vagy a nyári időszámítás kezelése céljából) állítsa be az időzónát:

    # ln -sf /usr/share/zoneinfo/Terület/Elhelyezkedés /etc/localtime

Futtassa a hwclock(8) parancsot annak érdekében, hogy létre legyen hozva a `/etc/adjtime` fájl:

    # hwclock --systohc

Ez a parancs feltételezi, hogy a hardveróra az UTC időszámításra van állítva. A részletekért tekintse meg a System time#Standard idő leírást.

Az órajel-eltolódás elkerülése és a pontos idő biztosítása érdekében állítsa be az időszinkronizálást egy Network Time Protocol (NTP) kliensszoftver, például a systemd-timesyncd használatával.

### Nyelvterület beállítása

A megfelelő földrajzrégió-specifikus és nyelvterület-specifikus formázás (például dátumok, pénznemek, tizedeselválasztók) használata érdekében szerkessze a `/etc/locale.gen` fájlt, és vegye ki a megjegyzésjelet az Ön által használt UTF-8 nyelvterület-beállítások sorai elől. A nyelvterület-beállítások legenerálása érdekében futtassa az alábbi parancsot:

    # locale-gen

Hozza létre a locale.conf(5) fájlt, és ennek megfelelően állítsa be a LANG változót:

    /etc/locale.conf

    LANG=hu_HU.UTF-8

Amennyiben Ön beállítja a parancssor billentyűzetkiosztását, akkor a változtatásokat rögzítse a vconsole.conf(5) fájlban:

    /etc/vconsole.conf

    KEYMAP=hu101

### Hálózat beállítása

Annak érdekében, hogy az Ön operációs rendszerének következetes, jól beazonosítható nevet adjon (ami különösen hasznos hálózati környezetben), hozza létre a hostname fájlt:

    /etc/hostname

    Az_Ön_számítógépének_a_neve_ide_kerül

Tipp A számítógép nevének a kiválasztásával kapcsolatos tanácsért tekintse meg az RFC 1178 dokumentumot. Amint azt a hostname(7) dokumentáció is kifejti, a névnek 1 és 63 karakter közé kell esnie, kizárólag `a` -tól `z` -ig terjedő kisbetűt, `0` -tól `9` -ig terjedő számot és `-` karaktereket tartalmazhat, valamint nem kezdődhet `-` jellel.

Fejezze be az újonnan feltelepített környezet hálózatbeállítását. Ez magába foglalhatja a megfelelő hálózatkezelési szoftver feltelepítését, szükség esetén annak beállítását és a systemd unit engedélyezését annak érdekében, hogy a hálózatkezelő a bootoláskor automatikusan elinduljon.

### Initramfs

Új binárisan futtatható initramfs képfájl létrehozása általában nem szükséges, mivel az mkinitcpio már lefutott amikor a pacstrap segítségével a kernelszoftvercsomag telepítve lett.

LVM esetén, az operációs rendszer titkosítása esetén vagy a RAID esetén módosítsa az mkinitcpio.conf(5) fájlt, és hozza létre újra a binárisan futtatható initramfs képfájlt. Amennyiben Ön megváltoztatta a parancssor alapértelmezett billentyűzetkiosztását, akkor szintén szükséges az initramfs újbóli legenerálása:

    # mkinitcpio -P

### Root jelszó

Állítson be egy biztonságos jelszót a root felhasználó számára, hogy lehetővé tegye az adminisztratív műveletek végrehajtását:

    # passwd

### Rendszerbetöltő

Válasszon egy operációs rendszer betöltőt (boot loader), amely megfelel az Ön partíciós sémájának, majd telepítse. Tekintse meg a magyarázatokat és az összehasonlító táblázatot az Arch boot process#Rendszerbetöltő oldalon, hogy kiválaszthassa az Önnek megfelelőt, majd kövesse a telepítési utasításokat a kiválasztott rendszerbetöltő dedikált oldalán.

## Indítsa újra a számítógépet

A lépjen ki a chroot környezetből az `exit` paranccsal vagy a `Ctrl + d` billentyűgomb-kombinációval.

Opcionálisan manuálisan is lecsatolhatja az összes partíciót az `umount -R /mnt` parancs segítségével: Ez az eljárás lehetővé teszi a "foglalt" partíciók észlelését, és az ok megtalálását a fuser(1) segítségével.

Végül indítsd újra a számítógépet a `reboot` parancs parancssorba történő beírásával: A még mindig csatlakoztatott partíciókat a systemd automatikusan leválasztja. Ne feledje el eltávolítani a telepítő adathordozót a számítógépből, majd az újraindítást követően jelentkezzen be az újonnan feltelepített operációs rendszerbe a root felhasználói fiókkal.

## Telepítés után

A rendszerfelügyeleti utasításokkal és a feltelepítés utáni oktatóanyagokkal (például az emelt jogkörrel nem rendelkező felhasználói fiókok létrehozásával, grafikus felhasználói felület, hang vagy érintőpad beállításával) kapcsolatban tekintse meg az Általános ajánlások című leírást.

A talán érdekesebb alkalmazásokat megtekintheti ebben a listában.

Category:

- Installation process (Magyar)

Installation guide (Magyar)
Add topic